Bingo.
Aici jucăm "punto banco". Bacara.
- Nu se spune "bingo". - Așa-i.
Bine.
Mai dă-mi o carte.
Ți s-a cam dus norocul.
Banca are 6 și... 9.
Potul merge la câștigător.
Îți vine să crezi?!
Știi cine sunt eu? Știi cu ce mă ocup?
Sigur.
Joci bacara.
Ce-ar fi... să-mi încasez banii.
Sigur vei avea mai mult noroc data viitoare.
Ce-ar fi... să mai jucăm o mână.
N-aș prea mai avea chef de încă o mână.
Vreau șansa de a-mi câștiga banii înapoi.
Ce-ar fi să... îți fac cinste?
De fapt, să fac cinste tuturor.
Hai să plecăm!
- Hai! - Bine, să fugim de-aici.
- Bine. - Fugi!
- Ce mai iureș! - Ai luat tot ce trebuia?
Aproape.
Ia uite...
Sunt necruțători, nu? Ai arma?
Bine.
Victima e o femeie albă, de 25-30 de ani.
Plagă prin împușcare în abdomen.
Nu are bijuterii. Poșeta e golită.
- Pare să fie un jaf. - N-are permis auto, dar am găsit asta.
- O legitimație FBI. - Natasha Fatale.
Am verificat în baza de date a agenților, nu apare.
Ar mai fi și asta. De calibrul 38, nu cine știe ce.
Cu asta se dă startul.
Identitate falsă, pistol fals, dar o crimă reală.
CSI: NY Sezonul 8 Episodul 12
Traducerea & adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
Făptașii nu s-au prea priceput să ascundă dovezile.
- Boris Badenov. - Încă o legitimație falsă.
În ce erau implicați ăștia doi? De ce au ucis-o și pe el l-au răpit?
- Bună, Sid. - Salut.
Mă uitam la victimă și mă gândeam la ironia numelui ales: Natasha Fatale.
Am căutat-o după amprente. Nimic. Deocamdată, rămâne necunoscută.
Cauza morții e hemoragia internă masivă
provocată prin împușcare cu un glonț de 9 mm.
Necunoscuta noastră a murit în urma hemoragiei.
Nu-i prea plăcut să-ți închei seara așa.
Am mai găsit și ăsta, pe rochie.
L-am examinat la microscop.
Proprietățile morfologice arată că este un fragment de dinte acoperit cu pământ.
Încă nu știu dacă-i de om sau de animal, dar sigur nu-i al victimei.
Bine.
În sfârșit, în ce-o privește pe victimă...
Ce preferi, D sau G?
Degetele sau gleznele?
- Degetele. - Și eu.
De-asta mi s-a părut ciudat, la o femeie care se îngrijea,
să găsesc asta.
Am mai auzit de degete înverzite.
- Dar portocalii?! - Victima avea zgârieturi pe tălpi,
ceea ce arată că alerga desculță.
Mai are și niște arsuri chimice pe degetele de la picioare.
I-am prelevat o mostră de piele. Poate ne ajută să aflăm pe unde-a fost.
- Poate aflăm de unde venea. - Și cine era.
"Bună, Mac. Se pare că suntem din nou prieteni. A trecut multă vreme."
"Bună, Christine. Sper că ești bine."
"Dacă vrei cumva să..."
Am analizat sângele de pe pantoful bărbătesc.
E al Natashei. I-a căzut pantoful când l-au luat tipii.
- Cine-i ăsta? - Nu știu, apare în toate pozele Natashei.
Ce legătură are grăsanul cu treaba asta?
Joacă bacara, pare-se. Se câștigă mult la jocul ăsta.
Dacă au jucat și victimele, poate de-aia au fost jefuite.
După glonț, aș zice că au jucat cu cine nu trebuia.
Îi caut fotografia, poate are cazier.
- Eu și doctorul facem progrese. - Bine, Cagney și Lacey, ce-ați aflat?
Substanța de pe tălpile Natashei conține dihidroxiacetonă,
un colorant folosit la bronzul artificial.
Așa se explică degetele portocalii. Câte saloane cu solar sunt în New York?
- Spun eu! - Am găsit ceva maro pe talpa lui Boris.
E o combinație de carne tocată, curry și sos de roșii, cunoscută drept...
- Supă de coadă de vacă. - Boris și Natasha erau pe jos
- când au dat de hoți. - Am căutat pe o rază de 5 cvartale
și, la trei cvartale mai încolo, e un salon cu solar.
- Vizavi de un restaurant jamaican. - Unde au supă de coadă de vacă?
Bum!
O prietenă de-a mea aleargă desculță. M-a tot rugat să merg și eu.
Nu prea cred...
Urmele găsite arată că victimele umblau pe aleea asta când au dat de hoți.
Don?
Uite o paietă roșie. Ca și cea din șalul Natashei.
Acolo sunt și mai multe.
Probabil și l-a prins la ușă când ieșea.
Jucăm "punto banco". Bacara!
Nu spunem "dă-i drumul".
Știi cine sunt și cu ce mă ocup.
Nu, dar aș vrea să aflu.
Voi, polițiștii, sunteți toți la fel.
Veniți în localul meu și vreți să-mi dați ordine.
Ar trebui să aflați că aici singurul care dă ordine
e stomacul deranjat.
Calmează-te, frate, așa-i scenariul.
Ce faci?
Sunt doar un actor. Mă numesc Lonnie Tucci.
Locuiesc în Bronx, sunt taximetrist, n-am nicio condamnare.
Nici măcar nu fumez.
Nu știu nimic despre nicio crimă și nu știu cine-i tipul.
- Despre ce-i vorba aici? - E un joc, GoGame.
O vânătoare de indicii.
Echipele formate din câte două persoane au niște misiuni.
Câștigă cei care ajung primii în Brooklyn.
Jocul de săptămâna asta se numea "Brooklyn până la moarte".
- Nimeni nu l-a luat cuvânt cu cuvânt. - Astea făceau parte din joc?
E a treia misiune din 12.
Toți sunt actori, cu excepția perechii ce joacă GoGame.
Nu știu cum îi cheamă în realitate. Am venit cu toți ceilalți când ni s-a spus.
Pentru jocul de azi, perechea se pretindea a fi un cuplu de agenți FBI.
De-asta aveau legitimații false, iar ea avea aparat foto mascat în ruj.
Chiar și cearta cu ei era regizată.
Misiunea lor era să obțină fotografii cu șeful crimei organizate.
Care, în cazul de față, erai tu. Și banii?
Toți cei din joc știau că au sume mari la ei, știau unde se duc.
Credeți că vreunul din noi i-a jefuit? Doar dacă am fi avut nevoie de bani falși.
Banii folosiți de noi sunt strict pentru jocul acesta.
Știu că trăim vremuri grele, dar n-are sens ca cineva din joc
- să jefuiască victimele de bani falși. - Hoții nu știau că banii sunt falși.
Au văzut un cuplu bine îmbrăcat și i-au atacat.
E faxul de la birourile GoGame. Ne-au identificat victimele.
Natasha se numește, de fapt, Michelle Lewis.
Iar Boris este Preston Seville Jr.
Acel Seville de la fondul de investiții omonim?
Tatăl lui e miliardar.
"Fiul tău e la noi."
Inelul de pe deget e moștenire de familie.
- Și eu am unul la fel. - Știu că nu vă este ușor, domnule Seville.
Vom face tot ce se poate să vă înapoiem fiul.
N-am nevoie de asigurări, vreau să știu cum plănuiți s-o faceți.
Mai întâi, noi doi trebuie să comunicăm deschis și cinstit.
După cum spuneam, în afara primirii pachetului,
n-am auzit nimic de la nimeni.
Cineva din sfera dvs profesională sau personală poate avea vreo legătură?
Aș vrea să pot nega, însă nu-i vorba că n-ar fi nimeni capabil,
ci că sunt prea mulți.
Dar fiul dvs? A fost amenințat de cineva?
- Nu. - Avea ceva relații
despre care trebuie să aflăm?
Când l-au răpit, era cu o femeie, Michelle Lewis.
Biata fată care a fost ucisă. N-am cunoscut-o niciodată.
Nu i-am cunoscut pe mulți din prietenii fiului meu.
- Când v-ați văzut ultima oară fiul? - Nu ne-am mai văzut de mulți ani.
- Cât timp, exact? - L-am crescut cum am putut.
N-am de ce să mă scuz.
Ia mai lasă-mă. Faci mișto?
Nu-mi pasă că ești de la FBI, n-ai voie să intri.
- Mă scuzați. E vreo problemă? - Domnul detectiv Mac Taylor?
- Da. - Sunt Gerald Branson, FBI.
Legea spune că, dacă răpitorul rămâne în stat, se ocupă Poliția New York.
Dacă nu te deranjează însă, am dori să intervenim și noi.
Avem tehnologie care poate fi utilă dacă răpitorii vor suna aici.
Orice ajutor e binevenit. Ei sunt oamenii tăi?
Nu, sunt de la o firmă de pază. Spun că i-a chemat dl Seville.
Nimeni din casă n-a văzut cine a adus pachetul.
Cineva l-a lăsat în prag și a plecat.
Ținând cont cine-i Seville Jr, răpitorii au pus de mult ochii pe el.
- Când găsim răpitorii, găsim și ucigașii. - Da.
Bună, Jo. Sid mi-a trimis o probă de sânge din degetul secționat.
ADN-ul e similar celui furnizat de dl. Seville.
Deci sigur e degetul fiului său?
Vestea bună este însă aceea că, la examinarea la microscop,
- n-am găsit liză celulară. - Înseamnă că i-au tăiat degetul
- cât încă era în viață. - Da.
Îți dai seama prin ce trece dl Seville?
Nu știu ce-aș face dacă ar răpi-o cineva pe Lucy.
Mi-aș da mâna dreaptă s-o aduc înapoi.
Hai să luăm amputațiile pe rând.
Nu știu cât ne ajută cu ucigașii,
dar, după forma tăieturii de la baza degetului,
cred că s-a folosit pentru amputare un foarfece sau un clește.
- Cred că a durut. - Sigur.
Am mai găsit și niște urme pe deget. Le-am căutat în baza de date.
E un amestec de coji de ou și alge.
- Ciudat. - Dacă aflu ce e, poate avem o pistă.
Bine, ține-mă la curent.
Salut, frate.
Am verificat-o pe victimă, Michelle Lewis.
Declarația de impozit arată că era educatoare.
Deci nu era deloc o femeie fatală.
Personajul "Natasha" era departe de stilul ei.
Purta o rochie care a costat cât o treime din salariul ei anual.
Avem o educatoare împreună cu fiul unui miliardar.
- Ce cuplu ciudat! - Să-ți spun antecedentele lui.
A fost arestat de două ori pentru tulburarea liniștii publice,
protesta împotriva celor de pe Wall Street.
Ținând cont cine-i tatăl său...
- Mai ai ceva? - Da.
Am verificat fragmentul de dinte găsit de Sid. E uman.
Am luat o mostră din pulpa dentară și am verificat în baza de ADN.
Îi aparține lui Cindy Allen.
Fii atent!
- A fost ucisă de Lambert Jones în 1982. - Ăla a ucis 26 de oameni în 5 state.
Așteaptă execuția într-o închisoare din Colorado.
Ce legătură au un criminal în serie și victima sa cu răpirea asta?
Reședința Seville.
Fiul tău e la noi. Răscumpărarea e de 4 milioane $.
Împarte-o egal în patru genți, în bancnote de 100 $.
Fără serii consecutive, fără bancnote noi.
Nu le marca și nu pune dispozitive de urmărire.
Du banii în următoarele locuri:
Bronx Square, parcarea din Queens College, stația de autobuz din Broadway
și cafeneaua Metrano din Brooklyn.
- Vei primi apoi alte instrucțiuni. - Unde-i fiul meu? Vreau să-i vorbesc.
Du banii în două ore sau fiul tău va muri.
Trebuie să aflăm de unde s-a făcut apelul. Două ore sunt puține.
La un termen atât de scurt, cred că singura cale e să plătim răscumpărarea.
Urmărim banii și poate ajungem la el și la ucigași.
Nu plătesc niciun ban!
Cu tot respectul, dle Seville, răpitorii nu glumesc.
În pachetul următor poate fi mai mult de un deget.
E vorba de principii.
Majoritatea își moștenesc averile, dar eu mi-am ridicat-o din temelie
și nu le dau nimic unor nenorociți.
Parcă știam că, dacă fiul tău e pe undeva, cu doar nouă degete,
- îi plătești răscumpărarea? - Relația sa cu fiul lui e mai complexă.
Am aflat că apelul privind răscumpărarea s-a dat de la un telefon public.
N-a fost nimeni în zonă, să vadă cine l-a dat.
- Răpitorii se pricep la ce fac. - Unele lucruri nu se leagă.
Au fost neglijenți când l-au răpit. Au lăsat în urmă un cadavru și dovezi.
Brusc, funcționează ca ceasul?
Dă de gândit și suma cerută, Seville valorează mai mult de 4 milioane $.
- De ce n-au cerut mai mult? - Atât au nevoie și se grăbesc,
se explică și termenul scurt.
De ce patru genți în patru locuri?
Două persoane l-au răpit pe Seville Jr și au ucis-o pe Michelle.
- Poate vor să ia doar două genți. - Și să abandoneze 2 milioane?
Cer patru, pleacă cu două. Bună afacere.
Indiferent ce intenții au ori dacă dl Seville colaborează sau nu,
prioritatea noastră e să-i înapoiem fiul în viață.
Operațiunea are riscuri calculate, dar e cea mai bună variantă.
Vor fi patru echipe în patru locuri, cu patru ofițeri.
Fiindcă dl. Seville refuză să dea banii,
vom folosi bancnotele noastre originale și false.
Au senzori GPS pe ele. Vom depista gențile oriunde se duc.
Echipele rămân ascunse până dau semnalul.
Fiți cu ochii pe genți și pe cei din jur.
- Jo? - Suntem pregătiți.
Dacă ne vor suna din nou răpitorii, suntem pregătiți.
- Sunt la post. - Recepționat.
Sunt pe poziție, Mac.
Cred că avem ceva aici.
- Cineva ia geanta! - Stai! Poliția!
- Am luat doar geanta! Nu trage! - Nu mișca!
Nu mișca! Cine ești? Cine te-a trimis?
Poftim?! Nu-i geanta mea! Nu-mi faceți rău, vă rog!
N-am făcut-o eu. Nu-i geanta mea! Nu-mi faceți rău!
- Nu cred că-i tipul nostru. - Ridică-te, să mergem.
Nici urmă de ei, Mac.
Ceva nu-i în regulă.
Termenul limită a trecut și nimic.
Patru locuri, patru echipe, plasate strategic în tot orașul.
Ne-au împrăștiat oamenii ca să rămână mai puțini în casă,
unde-i sursa de bani.
Formează numărul. Virează 4 milioane în contul ăsta.
- Ești de-al lor. - Fă-o!
Nu de la noi voiau să ia bani.
Danville.
Bine, am înțeles.
Domnule Seville?
- Jo, ești teafără? - Da.
- Nimeni n-a fost rănit. - Toți agenții de pază trebuiau verificați.
Tipul ăsta știa ce să spună, ce să facă și purta uniformă de agent.
Știa codul de intrare în casă. S-a furișat în casă și în afara ei.
- Așa a plănuit totul. - Au încercat asta chiar sub nasul nostru.
- Fie sunt disperați, fie nebuni. - Sau profesioniști.
- I-ai văzut fața? - Eu nu, domnul Seville.
A zis că nu-l cunoaște. Îl descrie acum agenților FBI.
Vreau ca portretul robot să ajungă la secțiile de poliție și la mass media.
Vestea bună e că l-am întrerupt înainte de virarea banilor în cont.
Deci, încă își vor banii.
- Dă-i drumul! - Reședința Seville.
Prețul s-a dublat. Opt milioane.
Te vom suna pentru detalii. Aplică indicațiile,
sau în următorul pachet va fi capul lui.
Țineți minte un lucru.
Răpitorii fiului dvs sunt motivați de lăcomie.
Nu e valoros pentru ei decât dacă e-n viață.
- Ce-i, Danny? - Am găsit ceva.
Am scos cazurile ucigașului Lambert Jones.
Ce individ ciudat! A îngropat toate cadavrele în curtea casei.
Toate crimele, inclusiv Cindy Allen, au avut loc în Pacificul de nordvest.
Nimic nu arată c-ar fi fost vreodată în New York
sau ar avea vreo legătură cu familia Seville.
- Urmează un "dar"... - Dar am găsit o legătură ciudată
între Lambert Jones, Cindy Allen și magazinul ăsta din Washington Heights.
Glumești!
- Astea sunt ce cred eu? - Cărți de joc cu criminali în serie.
Ce nevoie ai de Mickey Mantle dacă-l ai pe Ted Bundy?
- Ce nebunie... - Așa-i.
Bun venit la "Abramacabra". Ești fan Lambert?
- Poftim?! - Lambert Jones.
- Ești în sectorul dedicat lui. - Te-am găsit pe internet.
Chiar vinzi obiecte personale ale ucigașilor în serie?
Parc-ar fi un lucru rău. Știi ce subiect au cele mai bine vândute romane?
Crimele în serie. Așa se fac bani.
Am deschis magazinul pentru fanii lucrurilor macabre.
- Vinzi șuvițe din părul lui Charles Mason. - Pe site scrie că vinzi mostre de sol
din curtea lui Lambert, unde și-a îngropat victimele.
Chiar vând. Dacă dai 5 $ în plus, îți împachetez țărâna ca pe un cadou.
- Țărână Lambert... - Nu-i ilegal să vinzi țărână.
E doar imoral și scârbos, atât.
Mi-o aduc alții, eu doar o vând.
Am găsit ADN-ul uneia din victimele lui Jones la un loc al crimei.
Probabil din țărâna asta era.
Am liste cu toți clienții mei. Nu sunt mulți, dar sunt fideli.
Aici sunt toți cei care au cumpărat țărână Lambert, din magazin sau online.
O listez imediat.
- Sunt 27 de oameni. - V-am spus că se vinde foarte bine.
- Bine, mulțumesc. - Încă un alibi care se confirmă?
Trei din cei care-au cumpărat țărână Lambert sunt în închisoare.
Al patrulea e într-un spital din Bulgaria. Nu vrei să știi de numerele 5 și 6.
Nici eu n-am avut noroc. Dar alibiurile mele sunt mai altfel.
Una din ei era mămică și avea 4 copii. Nici nu mai știi
dacă-i sănătos să ai un hobby.
Cineva de pe lista asta e răpitorul său îl cunoaște pe răpitor.
Cred că am găsit eu ceva. Am analizat urmele din degetul tăiat.
- Coji de ou și alge. - Da, am făcut ceva cercetări.
Există o firmă de îngrășăminte care folosește amestecul ăsta.
- Îl vând unei singure ferme din Jersey. - Observatorul Pleasant Green Plant.
Am comparat lista lor de angajați cu cea de la "Abramacabra"
și am găsit un nume comun, Williams.
Mabel Williams era director la Pleasant Green Plant.
Fiul ei e numărul 15 pe lista noastră, Jake Williams.
L-am sunat deja pe Flack. Jake e eliberat condiționat
și a declarat ca adresă apartamentul mamei sale.
Haide!
Mamă, nu mai sforăi!
La pământ! Acum!
- Bine... - La pământ!
Liber.
Nu te grăbi, "mamă". Aruncă arma!
Am crezut tot timpul că face parte din joc.
Michelle nu știa nimic.
Ia uite...
Sunt necruțători.
Ai arma?
- Grozave costume, băieți. - Arătați perfect.
Și acum ce facem?
Ce trebuie să facem?
Ridicăm mâinile sus sau ne apărăm? Vă luăm la bătaie?
Ce joc tare!
Faceți vreo mișcare sau nu?
Michelle? Michelle!
Eu am rugat-o să jucăm. Era așa de entuziasmată.
Am făcut planuri săptămâni la rând.
I-am cumpărat și rochia...
- Trebuia să fie o distracție. - Până n-a mai fost.
Jacob Paul Williams. Cazier pentru aproape orice.
Jaf armat, atac cu armă letală...
Îți dai seama că ești în găleată?
George Williams, ce mai pereche faci cu fratele tău!
Zău?
Glonțul găsit în Michelle Lewis a fost tras din pistolul găsit în dulapul mamei tale.
Are amprentele tale pe el. Am găsit foarfece de grădină mânjit de sânge
care corespunde rănilor de pe degetul dlui Seville.
Avem și un martor ocular la uciderea lui Michelle.
- Seville Jr însuși. - Nici nu avem nevoie să mărturisești.
O fac doar ca să mă amuz.
Ca să înțeleg, ești infractor profesionist, știi cu ce se mănâncă asta,
deci ce naiba te-a făcut să duci victima răpită
în casa mamei tale?
Ai văzut-o pe mama, e mai fioroasă ca noi. Nu suntem ucigași.
Suntem doar hoți. În fiecare joi, dăm lovitura în Manhattan.
Marțea operăm în Brooklyn. Atât aveam de gând să facem.
Apoi... ea a scos pistolul.
Cine sunteți, băieți?
Când am văzut că a murit, am vrut să plecăm din oraș.
Și ați adăugat și răpirea la lista de decizii "inteligente".
Doar când am văzut legitimația FBI.
Am crezut că și el e agent federal, până i-am văzut portofelul.
I-am recunoscut numele și m-am gândit că ne va ajuta să plecăm din oraș.
Să luăm banii de la tatăl lui și să dispărem.
Am o curiozitate. Tu și frate-tu sunteți deștepți ca oile.
Nu prea ține planul ăsta de răscumpărare.
- De ce nu? - Fiindcă n-a fost un plan prost.
Era cât pe ce să ne duci de nas. De unde ți-a venit ideea?
- Ai văzut-o la TV sau într-un film? - Nu.
Planul a fost al lui Seville Jr.
Eu le-am spus cum să se îmbrace, ce să spună,
le-am dat codul de acces în casă.
Le-ai dat tot ce le trebuia. De ce?
Ticăloșii au omorât-o pe Michelle în fața mea.
Cred că am cam dat-o în bară, dar...
Când stăteam acolo, legat, neștiind dacă voi trăi sau nu,
eram sigur de un singur lucru,
că tata nu va plăti niciun ban din averea lui muncită să mă salveze.
Le-am spus că au răpit pe cine nu trebuia.
Le-am spus că tata nu va plăti decât cu pistolul la tâmplă.
- E un sentiment trist. - Cu sentimentul ăsta am crescut.
Știi de ce-am jucat GoGame? Să scap de numele lui,
de identitatea Seville.
Eu mi-am pierdut degetul, Michelle viața.
Fiindcă am vrut neapărat să mă distanțez de tatăl meu.
Ce-am făcut?
Nu-i vorba de ce-ai făcut, ci de ce vei face mai departe.
"Bună, Mac. Bem o cafea când ai timp? Știu un loc drăguț."
"Am găsit poza asta. M-a făcut să zâmbesc."
Steven, ți-ai uitat prânzul! M-am chinuit să-l gătesc.
Mulțumesc.
- Pa! - Mersi!
Îți eram dator, Taylor.
Soră-mea face o marinată grozavă. Cea mai bună amică a polițistului.
Ea e Christine de care tot vorbeai în facultate?
Într-o bună zi, va avea restaurantul ei. Gătește cel mai bine din lume.
"Sigur. În seara asta? Dă-mi detalii, abia aștept."
Ia te uită... Arăți bine!
Ești drăguță. Știu că arăt obosit.
Cred că așa sunt șefii laboratoarelor criminalistice.
Mersi că ai acceptat să ne întâlnim.
A trecut ceva vreme.
Sincer, nu știam ce să cred, când am văzut cererea de prietenie.
Nici eu. Nu mă așteptam să fii pe rețelele de socializare.
N-am fost eu cu ideea. Niște colegi au făcut o glumă.
Așa se explică de ce ai pagina cea mai goală de pe internet.
De unde știi că nu făceam pe misteriosul?
Fiindcă ești printre cei mai transparenți oameni pe care-i știu.
Acum, de exemplu,
calculezi de cât timp lipsești de la serviciu
și te întrebi ce caut aici.
Am citit un articol despre cum ai dedicat Zidul Amintirilor
familiilor celor care au fost primii la apel, în 11 septembrie.
A fost frumos din partea ta.
Am citit și despre Claire.
Cumva, din cauza vieții și a faptului că nu ne-am mai văzut,
n-am știut că a murit.
Îmi pare rău.
Nu trebuie.
Sunt recunoscător pentru timpul petrecut împreună cu ea.
Știi, îmi amintesc mereu
de petrecerea aia de la Myrtle Beach.
Mai ții minte?
Cântă muzica, berea curgea în valuri...
Îmi amintesc.
- Da... - Multe s-au schimbat de atunci.
Toate cele ce ni s-au întâmplat ne-au făcut mai puternici.
Traducerea & adaptarea: Andrada2003/SubTeam pentru www.subs.ro